Plechový panácek vznikl v roce 1 988. Opet pro SlGGRAPH.
Zacalo to, kdyz jsem...
sledoval domácí video, na kterém má sestra Joanna,
natocila svého syna Timmyho.
Byl neuveritelne roztomilé díte
a ona ho posadila na deku, kolem nej rozlozila jeho oblíbené hracky
a natocila asi pulhodinový záznam, jak si s nimi hraje.
Bral si hracky, slintal na ne a pak s nimi mrsknul o zem
a zas je poslintal a zase jimi házel, prislo mi to roztomilé.
Ovsem pro tu hracku to roztomilé det'átko musí být desivé monstrum.
A hned jsem vedel, ze mám námet na príbeh.
Tak jsem sel za Billem
a tobe, Bille, se akorát narodila tvá dcera Julia.
Julia se narodila v roce 1 986, akorát byla presne v tom veku.
Zacínala nebo uz vlastne trochu lezla.
Ale byl ten správný cas...
Byl úplne posedlý detmi, a tak jsem se mu sveril s mým nápadem
a jeho to ihned nadchlo.
Bylo tehdy hodne technicky nárocné...
udelat lidskou postavu.
Nikdy predtím jsme to nedelali,
v pocítacové animaci nic takového do té doby nevzniklo.
Museli jsme udelat spoustu...
Julia byla v jednom kuse u nás a my studovali její prstíky a tak.
A pak jsme zacali stavet model.
Bylo to poprvé, co jsme se skutecne...
Pokusili o ruce a kolena, co by se ohýbala...
-- A povrchy. - Jo.
A pak vsechny ty cásti obliceje... Musely se vyvynout úplne nové
programy, abychom to díte vubec mohli udelat.
Jo.
Animace obliceje. Cekala nás první skutecná animace obliceje.
A také to bylo poprvé, kdy jsme delali obzivlé hracky,
coz byl vlastne základ pro pozdejsí film Príibeh hracek.
Behem výroby krátkých filmu jsme...
Zvuk delal Gary Rydstrom ze Skywalker Sound.
Byl to pro nej takový dárecek.
Na zacátku jsme pricházeli s nejruznejsími nápady.
Já sám jsem mel obrovskou sbírku a práve jsem se vrátil z Japonska,
kde jsem navstívil Muzeum plechových hracek v Yokohame.
Nadchla me predstava starodávné plechové hracky.
Dalo se udelat témer cokoliv.
Napadlo nás udelat koncert pro jednoho jako dárek Garymu,
aby...
Venoval, myslím, víc casu na zvuku tomuhle krátkému
filmu nez celému Zámotku, coz bylo...
kde nakonec delal zvukový design.
Tohle je jeden z nejvtipnejsích okamziku vsech nasich filmu.
Kdyz Tinny, ta malá plechová hracka, zaleze pod gauc a pak se podívá
na vsechny ty hracky nashromázdené pod gaucem.
Kazdý si udelal svou hracku.
Kazdý prispel svou vlastní hrackou.
Kazdý, kdo chtel a mel trochu casu, ho venoval tomu,
aby udelal hracku.
Z pohledu scénáristy byl velký úspech,
kdyz se tomu vsichni smáli,
protoze slo vlastne o takové vysvetlení pro dospelé diváky,
proc hracky vetsinou koncí pod gaucem nebo pod postelí
a proc se kolikrát na dlouhou dobu úplne ztratí.
To proto, ze se tam samy schovají pred detmi, které na ne slintají.
A já si myslím, ze si to diváci poprvé opravdu uvedomili.
A pak to, za jakých okolností vylezl Tinny zpátky ven,
-- to, ze chtel... -- Aby díte nebylo smutné.
A pak nastává zmena, kdy se pochopitelne, díte
zacne mnohem více zajímat o obal, ve kterém hracka byla
a o tu papírovou tasku nez o samotnou hracku.
A ted' je Tinny... Role se obrátily
a Tinny zacne pronásledovat a honit to batole
a snazí se znovu získat jeho pozornost.
Pamatujes, jak to díte vypadalo v zacátcích,
kdyz se vyvíjel software?
Jo, bylo pekne desivý.
John uz se pomalu chystal predelat celý príbeh poté,
co jsem mu ukázal první obrázky dítete.
Bylo to desivý.
Nejvetsí výzvou bylo nejspís pokusit se
o karikaturu lidské postavy.
Aby to vypadalo spís jako karikatura nez jako skutecná postava.
A najít tu rovnováhu.
Ale pro príbeh to bylo dobré,
to batole preci melo být vlastne takový netvor.
Plechový panácek stále dokáze diváky pobavit.
Získal Oscara, na coz jsme hrdí.